Will, jag lyfte 180 idag.
Så gräm dig, du.
Så bra då, Arnold Schwarzenegro.
Jag har fått nog av dig nu.
Precis nu, du och jag, man mot man. Kom igen.
-Visst. -Kör.
Kom igen, Carlton, du kan ju inte sura så här för alltid.
Det är ju inte så att du och Paula gjorde slut igår.
Du har haft hela helgen att komma över det.
Will, ibland är du så okänslig.
Kärlek är väl inget man bara kan slå på och av.
Carlton, jag tycker nog ändå att du gör för stor sak av allt det här.
Jag har sett Paula, och jag kan inte förstå attraktionen.
Vad snackar du om?
Hon är en vacker, intelligent tjej med en supersnygg kropp.
Ja, jag vet. Men vad gjorde henne attraherad av dig?
Jag skämtade ju. Du måste slappna av.
Du måste ha lite kul.
Gör något, eller gå nånstans som får dig sluta tänka på henne.
Det är omöjligt.
Vart jag än går ser jag nåt som påminner om henne.
Något vi har delat tillsammans, en gräsplätt, en strandfilt, en gunga.
Du borde kanske gå till sängs.
Vivian, varför gör du en så stor sak av det här?
-Vi borde göra det här och nu. -Ja, bra, lite golvunderhållning.
Geoffrey, i det här kuvertet finns vårt sonogram.
Där står det om barnet blir en pojke eller en flicka.
-Hur vet man om det är en pojke eller en flicka? -Ashley, du är så naiv.
Om det är en pojke, är den ju blå.
Kom, jag tror att det är dags för ett nytt tjejsnack.
Okej, vad vill du veta den här gången?
Hilary planerar väl inte att skaffa barn?
Philip, jag vill inte titta på detta.
Det tar bort spänningen, i förlossningsrummet.
Halva nöjet är att få veta.
Okej, då har vi bestämt att vi inte vill veta.
Men i förlossningssalen är jag ju fullt upptagen med att skrika.
Okej, jag vill veta. Nej. Jo, det gör jag. Här.
Det här är just varför läkaren ändrade sitt nummer, Vivian.
För sista gången, vill du veta det, eller inte?
-Nej. -Bra. Då tar jag kuvertet.
Jag tänker inte öppna det. Jag lovar. Lita på mig.
Tant Viv, jag tror inte det.
Det här är samma man som sa att en ekorre åt upp ett sexpack choklad.
Jag tror att Geoffrey borde ha det.
Ja, och ge inte det till oss.
-Oavsett hur mycket vi vill det. -Okej?
Jag tror att jag kan klara det. Jag klädde mig helt själv i morse.
Det här känns bra, Philip.
Jag tror att vi gör det rätta.
Ja, jag håller med. Vi gör det rätta.
Farbror Phil?
Kan jag prata med dig?
Javisst, Will. Vad är det?
En vän till mig har ett litet problem.
Och jag undrar...
-Eftersom du är domare och så... -Jag minskar inte borgen.
Nej, farbror Phil, det är inte... Lyssna här.
Min vän känner en tjej som han är jätteförälskad i, okej?
Men just den här tjejen gjorde precis slut med hans bästa vän.
Han vill egentligen inte göra så mot sin vän-
-men han vill veta hur länge som är en bra tid att vänta-
-innan han gör en räd i tjejens by, om du förstår mig.
Så intressant att du tar upp det.
Jag hade ett liknande fall, helt nyligen.
-Jaså, du? -Visst, sörru.
Den här killen gick ut med bästa vännens tjej-
-bara timmar efter uppbrottet.
Så länge efteråt?
Den andre tyckte inte det var så länge.
Han var mycket svartsjuk, och han sköt sin vän.
Så att han dog?
Nej. Vi kan bara säga att han fattas två oliver till en martini.
Så innan din vän gör en räd i en by-
-måste han veta att det är värt det.
Hej, Paula. Hur är det? Det är Will.
Du, angående vår dejt ikväll...
...jag ska få din värld gunga.
-Geoffrey, är mrs Banks i närheten? -Jag tror...
Jag tror att hon är i arbetsrummet.
-Ska jag hämta henne? -Nej!
Du ränner runt tillräckligt, som det är.
Det är synd att du ska få göra allt.
-Mr Banks, har du druckit? -Såklart inte.
Jag skulle verkligen föredra om du började kalla mig Phil.
Och jag skulle föredra om du började tvätta dina underkläder.
Hör på, Geoffrey...
...mrs Banks och jag gav ju dig ett löfte.
Du ska inte ge oss sonogrammet.
Men jag måste få veta om barnet är en pojke eller en flicka.
Och jag kan ge dig något för det.
-Hur låter 100 dollar? -Som en festlig kväll i Tijuana.
Philip Banks, du borde verkligen skämmas.
-Du mutar Geoffrey med 100 dollar. -Minsann.
Hon erbjöd mig 200.
Hallå? Hej, Paula. Carlton är inte här.
Ja, vem ville du prata med då?
Ett ögonblick.
Det är till dig. Det är Paula...
...som i Carltons ex-flickvän, Paula.
Jösses...
...undrar varför hon vill prata med mig.
Jag borde kanske ta reda på det.
Hej, Paula, hur är det?
Jag ser verkligen fram emot ikväll, så att vi kan...
...göra lite läxor ihop.
Ja, men du borde nog vila lite nu.
Vi två håller kanske på hela natten.
Vi hörs senare.
Will, att dejta Carltons ex, bakom hans rygg, är inte snällt.
Ashley har rätt. Får Carlton veta, pratar han kanske aldrig med dig mer.
Du har kanske kommit på något där.
Stopp. För det första-
-Carlton träffar inte ens flickan längre. Okej?
Och jag ser ingen ring på hennes finger. Okej?
Och för det tredje, Denise är bara så sexig.
Paula.
Du har rätt. Jag hoppas att detta inte händer ikväll.
Paula är verkligen hemsk.
Först dumpar hon mig. Vet ni vad hon har gjort nu?
Nej. Will, vet du det?
Nej, jag vet ingenting.
Jag är ju bara en fattig svart man som försöker i Bel-Air.
Hon har gett mig influensa.
Men, se det från den ljusa sidan, Carlton.
De flesta tjejer ger en ingenting.
-Hej, älskling, hur var skolan? -Mamma, jag mår inte så bra.
-Jag tror att jag har fått influensa. -Så synd.
Gå härifrån nu.
Vi blir alltmer lika familjen Jackson för varje dag.
Du vet att jag älskar dig.
Men jag är gravid och kan inte riskera att bli sjuk. Så gå, nu.
Men vart ska jag gå då?
Du får nog flytta in i poolhuset.
Poolhuset? Pappa, jag bor ju i poolhuset.
Och jag lämnar inte det, till Carlton.
Vill du börja betala hyra?
Jag kan vara ute om en timme.
Will, jag är inte färdig med dig. Vad du gör är avskyvärt.
Och vad du gör är irriterande. Lämna mig ifred.
För bara en vecka sedan var hon Carltons tjej.
Betyder inte det något för dig?
Jo, Ashley, det betyder att hon har en bättre vecka.
Carlton kommer lägga ihop två och två.
Först har Paula influensa, sen har Carlton det-
-och nu har du influensa.
Ashley, du har för höga tankar om Carlton.
Kom igen, han tror "X" är filmen-
-om Malcolm-Jamal Warners kamp för frihet.
Jättekul, hörni. Varför slutar ni inte att snurra?
Vem flyttade kylskåpet hela vägen dit?
Hur mår du, Carlton?
Minns du i "Star Trek", när insekten borrade sig in i killens hjärna?
-Ja. -Det hade känts bra, just nu.
Will, jag vet nog vad du gör.
Carlton, jag har ingen aning om vad du pratar om.
Jag är inte dum, Will. Alltsammans stämmer.
Din rinnande näsa, och vattniga ögon.
Du kunde ju inte hålla fingrarna i styr.
Carlton, jag vet ju att du är sjuk.
Du är nog lite snurrig i skallen.
Du har nog tagit för många Barnalbyl eller något.
-Den där prylen var min. -Du behöver inte bli otrevlig för det.
Men du borde inte ha gjort det.
Jag vet, jag är ledsen. Jag borde inte ha gått ut med Paula.
Du har rätt, men hon stötte på mig. Jag kunde inte motstå.
Paula?
Jag talade om den sista biten cheesecake.
Ja, det gjorde jag med.
Nej, du vet ju inte om det. Du känner inte till det.
I Philadelphia ger vi mat namn.
Och cheesecaken är Paula, okej?
Och en Snack Pack är Boomshika.
Jag kan inte se honom. Ni kan. Gick han på det?
Din falska, flickvän-stjälande skithög.
Trodde du verkligen att jag skulle köpa det där med maten?
Carlton, jag säger bara att det inte är hur det verkar.
Så du gick inte ut med min flickvän, bakom min rygg?
Okej, det är precis som det verkar.
Men jag gjorde inte det för mig. Jag gjorde det för dig.
Jag gjorde det för att rädda dig, från något hemskt.
När jag vet vad, ska jag tala om det.
Varje gång du försökt såra mig, har jag vänt andra kinden.
Så nu har jag slut på kinder.
Carlton, vad försöker du säga?
Jag försöker säga att jag inte kan lita på dig mer.
Vi är inte längre familj. Det där är slut och över nu.
Carlton, du menar inte det. Du kommer över det.
Jaså, du?
-Vem ska du ringa till? -Din mamma.
Jag vet att han inte ringer min mamma.
Tant Vy, det är Carlton. Ring när du kommer hem.
Nej, mamma, ring inte.
Jag vill berätta hur mycket jag hatar Will.
Han ljuger. Han älskar mig.
Nej, för att din falska son stal min flicka.
Du vet ju att Carlton inte har nån.
Bra att du är ute och har kul.
Men jag måste stanna här, för Gud vet vad mer han kan stjäla.
Ge mig telefonen. Bort!
Hej, mamma. Tack för tröjan. Älskar dig.
Du har gått över gränsen. Okej?
Man ringer inte till en killes morsa.
Så det är okej att ta nåns flickvän-
-bara man inte berättar för hans mamma.
Nej, det här är allvar.
Även för länge sedan-
-kunde de döda ens boskap, bränna ner ens by-
-och stena ens familj.
Men de skulle aldrig berätta för ens mamma.
"Men jag gjorde det för att rädda dig-
-från nåt jag inte vet vad det är.
Men när jag vet det, så talar jag om det."
Nu räcker det. Vi får reda ut det här på gatan.
Tant Viv!
Lyssna, så länge du ska bo i mitt hem, måste du efterleva mina regler.
Inga smulor på mattan, inga hår i handfatet-
-och du får inte prova mina kläder, Carlton.
-Det var Halloween. -Du har inte lämnat tillbaka min bh.
-Vad gör du här? -Jag vill inte vara här...
...men jag är sjuk. Viv låter mig inte bo i huset.
Jag tror att du har allt du behöver.
Och om ni ursäktar mig-
-ska jag ha en stilla kväll med min radio och Madonna.
Det ser ut som om du ska umgås med Little Richard.
Det kvittar vad mamma säger.
Du ska inte bo här nu. Varför inte gå hem till Paula?
-Hennes föräldrar tillät inte det. -Har hon föräldrar?
Hon presenterade inte mig för dem. Hon sa att de var döda.
Jag hatar dig, verkligen jättemycket.
Jag hatar dig också. Bort från min säng.
Jösses. En fast madrass, precis som den i Paulas hus.
Först stjäl du min kvinna, och nu stjäl du min säng.
Låt oss reda ut en sak, genast.
Jag stal inte din kvinna.
Jag räddade henne, och hon tackade mig-
-om och om och om...
Okej, sluta sjunga.
Om och om och om igen.
-Varför inte bete dig som en vuxen? -Varför inte se ut som en då?
Det går visst inte att prata med dig.
Du får stanna på din sida i rummet. Jag stannar på min.
Visst. Detta är min sida av rummet.
Det är inte rättvist.
Jag kan ju titta på lite TV, eftersom den är på min sida av rummet.
Var är fjärrkontrollen?
-På min sida av rummet. -Släng hit den.
Säger du det, så.
Gå och hämta den.
Tvinga mig.
Åh, Gud, mitt öga!
Will, hur gick det?
Tack för att jag får ledigt ikväll. Önskas något mer?
Nej, stick härifrån nu, dumskalle.
God kväll.
-Philip, jag vill ha vårt sonogram. -Ja.
-Det finns inget här. -Det måste vara här.
Vi har sökt i hela huset.
Tänk om han har det på sig, då?
-Jag hittade det. -Sonogrammet?
Nej, lilla chokladharen, från i påskas.
-Jag har letat överallt. -Philip, ta åtminstone av folien.
-Jag har så ont i huvudet. -Min hals svider.
-Nu ringer det i mina öron. -Mina med.
Hej, det här är Hilary.
Rosor är röda, violer är blå, jag är inte inne...
...så lämna ett...
Hej, raring, det är Paula.
Jag hörde att du var sjuk. Min stackars lilla älskling.
Det är mitt fel, eller hur?
-Det är till mig. -Nej, det är det inte. Det är till mig.
Jag önskar jag kunde vara där hos dig.
Jag vet hur jag skulle få dig att må bättre.
Först skulle jag nafsa i ditt vänstra öra, sen skulle jag bita dig i halsen.
Sen skulle jag...
Hoppsan. Någon ringer.
Hallå?
Se vad du gjort, idiot. Du fick mig att missa samtalet.
Det var inte till dig, utan till mig.
Carlton, ge upp. Hon har ju dumpat dig.
Du är som prins Charles. Du har en royal flush.
Jag ska sparka dig i röven.
Jaså, hur ska du göra? Hoppa upp och slå huvudet mot den?
-Kom igen, upp med nävarna. -Kom igen, då.
Och det finns mer av det där.
Eller kanske inte.
Du, Carlton.
Jag ska göra nåt som är helt olikt mig.
Jag ska följa farbror Phils råd.
Ska du leka på motorvägen?
Nej, jag ska vara ärlig mot dig.
Jag ska berätta allt som hände mellan mig och Paula.
Första gången du tog henne hit, tyckte jag att hon var så snygg.
Jag ville att ni skulle göra slut.
Detta är ärligt av dig, Will, men jag är fortfarande arg.
Jag får väl leva med det.
Vänta, det är mer.
-Jag sa till henne att du hade tuberkulos. -Du gjorde vad?
Ärligt, jag vet inte. Det bara kom ut. Jag är ledsen.
Jag kan inte fatta att du gjorde så.
Jag ska gräva djupt inom mig-
-och kanske, med tiden, att jag kan förlåta dig.
Vänta.
Det är mer än så.
Jag berättade för henne om din handdocka.
Berättade du för henne om Binky? Jag ska döda dig.
Nej, jag är bättre än så. Jag ska också vara ärlig.
Minns du när Letisha plötsligt slutade ringa dig?
Ja.
Jag sa åt henne att du dyrkar satan.
Okej. Bara rättvist.
Jag är man. Jag kan leva med det. Jag kan det.
Vänta, det är mer.
Har du märkt att Ashley har betett sig underligt i närheten av dig, på sistone?
Ja.
Jag sa till henne att du rakar benen.
-Vad för slags monster är du? -Förlåt, Will.
Jag kände mig lite avundsjuk på er relation.
Nej, det är oförlåtligt. Det är fullständigt oförlåtligt.
Vänta, det är mer.
-Du vet din vän Jazz? -Herregud, vad gjorde du med Jazz?
Du vet den där konstiga lukten från källaren?
Lurad!
Detta med ärlighet känns bra.
Vi kan väl berätta för Geoffrey varför hans medborgarskap aldrig godkänts?
Det här luktar så gott. Du har överträffat dig själv, mamma.
-Fin gröt, mamma. -Tack.
Tant Viv, i enlighet med den här nya ärlighetsgrejen...
Det här smakar som en torr vägg med russin.
Och, farbror Phil, du vet att-
-du verkligen inte borde bära sidenskjorta längre. För när stora personer...
Ja, eftersom vi alla ska vara helt ärliga mot varandra...
Jag är less på att ni två går igenom mina lådor.
Här är kuvertet. Jag hoppas att ni får vad ni önskar.
I linje med all vår ärlighet, jag vill verkligen veta vad vi får.
Är inte det här havregrynsgröt då?
Jag vill också veta. Låt oss ta en titt på sonogrammet.
-Herregud. -Vad är det, en pojke eller flicka?
Det är ju inget sonogram. Det är en räkning på 25 000 dollar.
Barnet kommer kosta mig en förmögenhet.
Grattis, ni ska få en Hilary.
Philip, var det sonogrammet?
Nej, den lilla chokladpåskharen. Jag har tittat på den...
Hittat sonogrammet?
Nej, den lilla chokladpåskharen. Jag har tittat på den i...
Hittat sonogrammet?
Nej, den lilla chokladpåskharen. Jag har tittat på den, hela veckan.
Det är den lilla chokladpåskharen!